Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE
PRÆSTEGÅRDEN I SHEPZOY, SOMMERSET SOMMEREN 1894
Mon jeg kan bruge høsten som emne til søndagens gudstjeneste?
Som du gjorde sidste år? Og forrige år?
"Tag ikke fejl, thi Gud lader sig ikke håne."
"Man høster som man sår.
Du lader hende læse disse bøger -
- hvoraf de fleste ikke hører til i et kristent hjem.
Hvor ville jeg ønske, du selv kunne læse.
Vender man ryggen til nye ideologier...
Du fylder hendes hoved med ideer, tvivl og forvirring.
Hun besidder et vågent og nysgerrigt sind -
- som bør stimuleres. - Men hun er jo et barn?
Harriet?
- Harriet? -Ja, far?
- Vi hørte en mand tale herinde. - En mand?
- Er du sikker på, alt er i orden? - Klart.
Godnat.
Frisk frugt. Venter kun på, at blive plukket.
Tekstet af SUBSTANCE
Må jeg bevæge mig?
Jeg har vist en mus i støvlen.
Jeg fotograferede dig for længe siden. Nu betragter jeg dig bare.
Ikke nu, vi er sent nok på den.
SHEPZOY GODS, SOMMERSET
Så er du hjemme.
Hr Nathan er tilbage.
- Velkommen hjem, sir. - Tak, Gideon.
- Godt at se Dem igen, madam. - Tak, William.
Hvordan er cideren?
Druen er god, sir. Alt er klar til solhverv i aften.
- Dejligt at du er her, John. - Og Dem, madam.
- Goddag, Gwen. - Hr Nathan og fru Appleby.
Toby.
Hvordan har hun det?
Hun er svagelig, herre -
- men ser frem til Deres besøg.
Tak fordi du tager dig af hende, Gwen.
Hvad i alverden skulle I til Wien for?
Jeg var gæstetaler om psykologiske traumer.
Hvor er dine opiumsdråber?
Jeg er så stolt af dig, Nathan.
Du har opnået så meget.
Vi bliver her nok et stykke tid, -
- jeg har savnet gården.
Nej, Nathan.
Du skal ikke blive her og pylre om en gammel kvinde.
Dit liv er i London. Med dit arbejde og dine patienter.
Charlotte? Fortæl din mand, at man venter ham i London.
Faktisk tænkte jeg -
- at vi trænger til nogle uger på landet.
De er klar til at tænde bålet.
Nathan...
Få Gideon til at gøre det.
En Appleby tænder altid solhvervsbålet.
Pas på, Cider Brandy er stærk.
Det er jeg også.
Nathan.
Nathan?
Hvem er du?
Hvad vil du med ham? Lad ham være i fred!
Lad min søn være...
Hun var en god frue.
Hun var en god mor og bedstemor.
- Var hun da bedstemor? - Til hr Nathans søn, Gabriel.
Da hans første kone døde, -
- blev han i London og arbejdede -
- og Gabriel blev sendt hertil for at blive opdraget af fru Appleby.
Nemlig.
Hvor hun forgudede den dreng. Hendes hjerte blev knust, da...
Med de minder beholder han næppe huset.
Han sælger det sandsynligvis.
Hr Nathan svigter os ikke.
Denne dag skulle jo komme.
Nu forandres hele vores verden. Det er sikkert og vist.
Vi kan sælge den...
Gården ligger i forfald og er ikke rustet til disse tider, -
- hvor landbruget stagnerer.
Selvfølgelig vil jeg gøre alt for, at folkene kan beholde deres stillinger -
- eller få plads andetsteds.
- Det er da det mindste, jeg kan gøre. - Findes der ikke et alternativ?
Vi kunne flytte herned.
Så ville gården forblive i familiens eje -
- og folkene kunne beholde deres hjem.
Men er det overhovedet en mulighed?
Så er hun gjort klar, sir.
SEKS UGER SENERE
- Vær forsigtig, den er fra London. - Ja, madam.
Din far forventede næppe, at du ville bruge din arv på et lokomobil.
- Hr Appleby. - Goddag, Gideon.
Skal det derind, sir?
- Det er planen. - Javel, sir.
Forvent ikke, at alle omfavner disse forandringer med åbne arme.
Gør vi ikke noget drastisk, dør stedet.
Lokomobilet skal nok revolutionere driften, bare vent og se.
Du er nok den største optimist, jeg nogensinde har mødt.
Mon din tilstand er en psykologisk lidelse?
Er alt klar, Gideon?
John?
Sæt jer på ploven, folkens!
Carpe diem.
Som du ved, har Harriet altid været et klogt og dejligt barn.
Dog har Mary og jeg bemærket, at hun er blevet mere og mere fjern.
Nedtrykt.
Hun befinder sig et sted mellem barndommen og de voksnes verden.
Et spændende, men meget underligt sted.
Ja, det siger vi også til os selv.
Men vi har set, -
- hvordan gnisten gradvist er forsvundet fra hendes øjne.
Vi har hørt om dit pionerarbejde indenfor psykologien -
- og din succes i London med afvigende adfærd.
- Din mor viste os altid avisudklip... - Den slags arbejde -
- er et overstået kapitel.
I hvert fald indtil videre.
For os er dette et nyt kapitel, -
- og det kræver min fulde opmærksomhed.
Du ser træt ud.
Ekstrem attråværdig, men træt.
Gå i seng, din dulle.
Det vil jeg. Med dig.
- Jeg skal lige gøre disse konti op. - Er de slemme?
Hver gang jeg skrev til hende, -
- spurgte jeg til gården.
Og hver gang svarede hun, at det gik fint.
- Hun ville nok ikke bekymre dig. - Jamen, nu er jeg for alvor bekymret.
Mon ikke vi kan få det til at fungere?
Jeg elsker stedet, så det skal lykkes.
Kunne vi overtale jernbanen til -
- at føre den over vores jord... - Så er det, hvad vi gør.
Du har vist haft en god dag?
Jo, tak fordi du spørger. Du ville have været stolt af mig.
Jeg er altid stolt af dig.
- Lover du mig, du ikke savner London? - Nej.
- Kom i seng. - Heller ikke dit arbejde?
Nej. Kom i seng.
Snart.
Ingen har vist været herinde i årevis.
Det har der heller ikke, madam.
- Hvad synes du? - Meget betagende.
Er det sandt, at De har fotograferet konger og dronninger, madam?
Faktisk mest novicer og hunde.
Hr Nathans dreng. Gabriel, hed han.
- Kendte du ham? - Ikke rigtigt.
Jeg hørte kun en lille drengs latter i huset.
Men så en dag... Var latteren væk.
Den bider altså ikke, John.
Han ligner jo mig, på min bryllupsnat.
Det er rart at De tilbage, sir.
Det troede jeg aldrig, jeg ville opleve.
Nathan...
Harriet?
Hvad laver du?
Hjælp.
Det skal nok gå.
Giv mig din hånd. Din hånd...
Nathan...
Hvad er der sket?
Gwen, send en af drengene hen til præstegården med denne besked:
Harriet er i sikkerhed og tilbringer natten hos os.
Du skal ind og få varmen.
Jeg fortalte, at jeg holder hende under observation et par dage.
Vi har været her i fem minutter og du er allerede psykolog igen.
Pigen har større problemer, end jeg troede. Andet er der ikke i det.
- Hun har brug for mig. - Jeg og gården behøver dig.
Du så hende jo selv i går aftes, jeg kan ikke lade som ingenting.
Charlotte... Jeg har kendt Dennings i årevis.
Jeg har kendt Harriet, siden hun var barn. Hun har forandret sig.
Bestemt anderledes.
Du gør, som du vil. Det gør du altid.
Det er ikke fair.
Selvføgelig skal du gøre alt, hvad du kan for pigen.
Men få det overstået i en fart.
Det er vidunderligt. Hvem tog det?
- Min kone. - Din anden kone?
Ja, min anden kone.
Kom og sæt dig.
- Fortæl mig, hvad der skete? - Hvad mener du?
Du gik næsten en mil på bare fødder -
- og endte med at stå i min sø.
- Havde jeg ikke set dig fra vinduet... - Jeg husker det ikke.
Husker du ikke, hvordan du kom herhen?
Nej...
Husker du, hvorfor du stod i søen?
Harriet?
- Manden sagde det til mig? - Hvilken mand?
- Manden, som kommer til mig. - Hvem er han?
- Har han et navn? - Tror du, hun vil tage mit billede?
Ibsen. Zola.
Darwin.
Vi er interesserede i ideer, min datter og jeg.
Hun er et særligt barn, Appleby. For bare nogle uger siden -
- var hun den datter, vi havde drømt om at få.
Hvad laver du?
Det har aldrig været åbnet.
Har du nogensinde ledt efter en alkoholikers flaske?
- Nej, selvfølgelig ikke. - Den finder man ikke i barskabet.
Hvor har du grammofonen på dit kontor fra?
Gennem hele mit liv på Shepzoy, har jeg været mest glad for Tremlett.
Det er Gideon!
Alt forandredes med Yarlington Mill druen i 1860erne -
- men så gik vi tilbage til Tremlett.
Nu, mrs. Appleby...
Her stod den største opfindelse i vor tid -
- og så valgte Gideon at tale om cider varrianter.
Man kan ligge død og begravet i 100 år -
- og folk kan stadig høre ens stemme.
Ja.
... Anskaffet mig en maskine.
Kom, prøv at tale ind i den.
Far.
Kom lidt tættere på, Gabriel.
Far, hvor er du?
Far? Hvor er du, far?
Far?
Far, hvor er du?
Så ses vi vel til næste år?
Hvis jeg ikke er gift. Måske også, selvom jeg er.
Mit navn er Abel North.
Folk i denne landsby ville end ikke spytte på mig -
- om så der var ild i mig.
Sandt at sige, går det begge veje.
En værre flok skarn og landstrygere...
Undtagen tøserne.
De helt unge.
Som frisk frugt lige til at plukke.
Jeg plukker dem, gør jeg. Se ikke sådan ud...
Hvem er det?
I ville jo ikke begrave mig, så hvad rager det jer?
Sluk for den, Nathan. Der er jo skrækkeligt!
I kan aldrig begrave mig... Begrave mig...
Intet Dødsrige for din slags!
Abel North er en af de ondeste -
- mest gudløse mænd jeg har haft æren af af dele en kande med.
John, husker du Abel North?
Hans far var sådan en slags prædikant... De rakkede omkring og døbte folk.
Han var hård ved Abel, det ved jeg.
Han piskede Abel som en hund.
Hvor er han nu?
I helvede.
Om djævelen da var så nådig.
John, for pokker da...
Angående Abel North, sir -
- sad han på Wheatsheaf og var så beruset, at han begyndte at tale over sig.
Noget om, at han dræbte en kvinde. Fra fattighuset.
- Fortalte du til nogen? - Der var ingen beviser, sir.
Da han var ædru næste dag, benægtede han alt.
Men hans øjne... De grinede af mig.
Som frisk frugt, lige til plukke.
Det interessante er, at du kunne have valgt alle mulige stemmer.
Men du valgte Abel North.
- Hvorfor det, Harriet? - Jeg har ikke valgt nogen.
Abel Norths stemme er særpræget.
- Siger du, jeg lyver? - Nej.
Jeg gentager det gerne. Jeg har aldrig før set disse ting.
Hun er en sær størrelse, madam... Altså, frk Harriet.
Min mand ville kalde hende plaget.
Jeg er sikker på, hr Appleby kan passe på sig selv.
Lad os tale om Abel North.
Jeg vil hellere snakke om dine patienter i London.
Hvad vil du da gerne vide?
- Hvilken slags mennesker var de? - Alle slags.
De var både rige og fattige. Unge og gamle...
De havde allesammen problemer. På hver sin vis var de fortabte.
Fortabte?
Når alt, man kendte til igår er væk idag, -
- søger nogen mening i livet andetsteds.
I spiritisme, clairvoyance, hypnose...
I det okkulte.
Nogle af dem tog skade af det og blev mine patienter.
Tror du på spøgelser?
Jeg tror på et åbent og videnskabeligt sind.
Jeg har bestemt set hjemsøgte folk -
- men kun som en del af sig selv, aldrig et spøgelse.
Men når du og jeg arbejder sammen, så vil vi besejre det, Harriet.
Jeg tror, hun er skræmt af sin egen seksualitet.
Hun har smuglyttet til cylinderne -
- og har så skabt dette ubehagelige alter ego som symbol på sin frygt.
Gwen tror, at hun er ude på at forføre dig.
Hvad laver du egentlig?
Noget vi kan se tilbage på, når vi bliver gamle og tandløse.
Så, altså...
Prøv at se overvældet ud af begær.
Hvad var det for et udtryk?
- Ventilen på kedlen er blevet ødelagt. - Hvem ville dog gøre sådan noget?
Jeg vil skrive til producenterne i Leeds. De vil sende os en ny ventil.
Og indtil da står den bare her, til ingen verdens nytte.
Vi vidste, at det ikke ville blive let.
Jeg var ikke klar over, at folk ville sabotere deres egen fremtid.
Jeg hader den ting, fru Appleby... Af hele mit hjerte.
En dag tager den arbejdet fra os, -
- som den allerede har taget min stolthed.
- John... - Men ingen af os tilstede her, -
- ikke en eneste sjæl -
- kunne ødelægge noget som tilhører gården.
Undskyld, det var ikke min hensigt... Hør nu, John?
Tilgiv mig. Jeg er ny her og vil komme til at lave fejl.
Vi skal til at gøre fremskridt, Harriet.
Jeg tror godt, at jeg kan hjælpe dig, hvis du stoler på mig.
Du kan kun hjælpe mig, hvis du tror på mig.
Abel North er ikke årsagen.
- Han er et spøgelse! - Nej...
Han er et spøgelse inden i mig og du kan intet gøre ved det!
De ville vide hvor hendes gravsten er placeret, sir?
Mange tak, Gideon.
Der er noget, jeg skal have gjort.
Nathan?
Nathan, du ser træt ud.
Hvad vil du med ham? Du skal lade ham være!
Lad så min søn være i fred!
Far?
Hvor er du?
Så er det nok.
Hvor er du, far...
Hvor er du, farmand?
Så er det nok, sagde jeg!
Hvor er du, far?
Hvor er du, farmand?
Så er det nok...
Harriet, så er det nok.
Du må ikke gøre mig ondt. Vær venlig ikke at slå mig.
Det var ikke meningen, at jeg ville gøre dig bange.
Nej, Harriet...
Du vil jo gerne!
Hvordan er det så at arbejde for den nye frue, Gwen?
Hun holder sig ikke tilbage.
Hun trækker både gården og os til helvede.
- Mærk jer mine ord... - Hun fylder sit tøj på en behagelig måde.
Skam dig, Gideon!
Tag dig endelig ikke af os, John.
Bare fortsæt ligeud?
Hun hørte Gabriels stemme på cylinderen.
Det ved jeg... Det er bare...
Hun lød nøjagtig som ham.
Hun er ond og manipulerende, men ikke syg.
- Vi finder hende. - Ja.
Og så skal hun ud af vores liv.
Kom så, smukke.
Gå nu!
Der er hun. Harriet!
John!
Måske han var syg eller havde gæld.
Men var han i vanskeligheder, hvorfor gik han så ikke til mig?
Det var nok de ting, jeg sagde.
- Nej. - Jeg beskyldte ham jo for det.
Nej, han elskede gården.
Tre generationer af Roebucks har pløjet jorden her.
Jeg har kendt dem hele mit liv.
Hvad han gjorde i dag, forstår jeg ikke.
Vil de nogensinde kunne stole på os nu?
Dette hjælper dig med at sove.
Pigen har brug for ordentlig pleje. Med læger på et hospital.
Hun skader sig selv, -
- hvornår skader hun mon andre? - Hun er i min varetægt, -
- og jeg passer godt på hende. - Det er arrogant at tro...
Hun har brug for hvile!
I morgen tidlig ser vi, om hendes forældre enige med dig.
I så fald sender jeg hende til en kollega i London.
I så fald, vi stadig har en gård at drive.
- Godmorgen, madam. - I mødte op?
Selvfølgelig møder vi op!
Det er jo vores arbejde.
Skær nu ikke ansigter!
I vil jo ikke begrave mig, så hvad rager det jer?
I vil jo ikke begrave mig... Begrave mig .. Begrave mig ..
"Intet Dødsrige til din slags", sagde du.
"Usle dreng. Onde dreng."
"Du får ikke lov at krydse over."
Charlie.
Hjælo mig, Charlie.
Frk Harriet?
- Hvor er hun? - Hun er ovenpå.
Hvad er der galt med Dem, frk Harriet?
Du milde Skaber...
Den som tror og døbes skal blive frelst!
Det er videnskabelig dokumenteret. Der findes sager med to, sågar tre -
- eksisterende bevidstheder hos den samme person.
Men kan du hjælpe hende? Det er spørgsmålet.
Jeg beder om jeres tilladelse til at hypnotisere Harriet.
Hypnotisere?
Er de læge eller markedsgøgler, hr Appleby?
Tak for jeres tid og tålmodighed.
Et øjeblik mere, og jeres datter var en morder.
Det er, hvad loven ville sige til dette.
Tager I Harriet med jer herfra nu, -
- kan hun ende på en lukket anstalt, eller måske endda i et kvindefængsel.
I bør lytte til ham, Mary. Kan nogen hjælpe Harriet, så er det ham.
Abel North findes ikke.
Ham, du kender som Abel North, er fragmenter af din egen personlighed.
Han er både overdrevet -
- og ude af balance.
Koncentrér dig om uret.
Se roligt på uret.
Lad alt andet forsvinde -
- og slap af.
Lyt til lyden af min stemme.
Lad alt stress og bekymring falde fra dine skuldre.
Føl dem glide væk, ud igennem dine fingerspidser.
Jeg tæller nu til fem. For hvert tal, falder du dybt og sikkert.
Et.
To.
Tre.
Fire.
Fem.
Er det strengt nødvendigt?
Kan du huske ø før Abel North?
Sidste gang du husker at være fuldstændig lykkelig, -
- kan du beskrive det for mig?
Husker du, da den lykkelige dag blev forandret -
- og glæden blev formørket?
HUsker du første gang, du så Abel North?
Hvad hændte mellem de to minder, Harriet?
Lad mig tale med ham.
Lad mig tale med Abel North.
Vil han komme frem og snakke med mig?
Er Abel North da en kujon?
Afskyelig, foragtelig, ynkelig?
Eller er det fordi -
- han slet ikke findes?
Hvad foregår der derinde?
Tal til mig, Abel.
Hvorfor Harriet?
Er det fordi, at du synes hun er svag?
Ligesom pigen fra forsorgshjemmet?
Fortæl mig om din far, Abel. Jeg ved, han var præst.
Han var en mand af gud.
Forstil dig et liv uden kærlighed, -
- et trøstesløst og ensomt liv.
Men du forestiller dig intet, vel Abel? Du oplevede det jo selv.
- Åben døren ! - Din far elskede Gud og at døbe folk -
- men dig elskede han ikke. Han hadede og afskyede dig.
Hjælp mig.
Harriet?
Hvad er det du vil med ham. Lad ham være i fred!
- Far? Hvor er du far? - Du hørte de stemmer...
- Hvor er min båd far? .. På grammofonen.
Jeg vil sejle i min båd.
Han er ensom.
Nej, bestemt ikke.
Han har mig nu.
Jeg vil vække dig nu Harriet... Åben ikke den dør!
Når jeg når tæller til fem vil du være helt vågen, frisk og opmærksom.
- Et, to, tre, fire, fem. - Hjælp mig.
- Harriet, du er vågen. - Få hende tilbage!
Harriet, hør på mig.
- Fadervor, du som er i him... - Harriet!
Du vil aldrig begrave mig.
- Hvorfor vil han ikke begrave dig? - Han, som tror og er døbt bliver frelst!
Hvad gør du?
Stop ham!
- Appleby! Hvad er det du laver?! - Nathan! Stop ham!
Abel North blev aldrig døbt. Hop i.
Kom nu!
Han som er troende og som er døbt, skal frelses.
Jeg døber dig i faderens og sønnens -
- og Helligåndens navn. Amen.
Far.
Hvad var vi vidner til, Charlotte?
En plaget pige -
- som forhåbentlig er mindre plaget nu.
Her stedes John Roebuck til hvile.
Fik vi et glimt bag sløret?
Det behøver jeg ikke at vide.
Tror du på spøgelser, Denning?
Spøgelser?
- Hvad er det? - Det er bare børn som leger.
På denne tid af aftenen?
- De er bare billeder i dit hoved. - Jeg hører ikke til her.
Hvad der ligger i jorden -
- bør blive i jorden.
Charlie!
Far?
Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits